Man brukar säga: "Kärleken vet inga gränser." Men jag vet inte...
Jag tycker mig ha sett gränserna - och testat dem.
- Det blir regn. - Nej då.
De borde ha mottagningen inomhus. Det kommer att regna.
- Du försöker få det att regna. - Inte alls.
Hon är så känslosam. Hela tiden.
Varför kan hon inte hålla allt inombords?
- Hon är inte Cristina. - Precis.
Hon är definitivt inte Cristina. Ska Owen gifta sig med det här?
Han sa ja när hon friade.
- Har Jo inte gett ett skäl? - Det behövs inte. Det är slut.
Det kanske inte är nåns fel. Man kanske bara får en.
En vad då? En själsfrände, en stor kärlek?
Vem var...
Izzie? Izzie var inte ditt livs stora kärlek.
- Och även om hon var det... - Derek, då? Händer nåt sånt igen?
- Det var annorlunda. - På vilket sätt då?
Kärleken har definitivt gränser. Jag har sett var den tar slut.
Jag sa ju att det skulle börja regna. Bröllopet är dödsdömt.
Mamma. Mamma!
Jag vet att jag har varit förlovad förr, för jag var med. Nej! Jag är nykter!
För att vi älskar varandra. Varför vänta? Folk dör ju hela tiden!
Vi har varit ihop i ett år. Vi gjorde slut och sen...
Vad spelar det för roll?
Låt mig inte glömma ringarna...
- Vad är det? - Amelias mamma.
- Ingen från hennes familj kommer. - Va?
För att jag gör det! Om du inte kommer så blir jag ensam!
Mamma, snälla. Jag ska gifta mig!
Okej. Jag förstår.
Det känns fint att veta att de bästa ur familjen är döda.
Amelia...
Regn ska ju ge tur.
- Ska vi åka ihop? - Vart?
- Till bröllopet. - Jag vet inte om jag kan komma.
Vi har ont om kirurger och ST-läkare.
- Blake har åkt, Wilson har ledigt... - Ta in mig.
- Sluta. - Ja, ja... jag vet.
Men om du har personalbrist...
Du är ju värre än Tuck! Tror du att tjat får mig att ändra mig?
- Tycker du inte fyra månader räcker? - När du blev avstängd i sex? Nej.
Ska en miss i schemat få mig att lita på dig igen?
"Lita på mig"? Vad menar du med det?
Nej, nej! Okej för en disciplinpåföljd, men...
Litar du inte på mig?
Det var en grov felbedömning.
Men du kommer att lita på mig om två månader?
Miranda, ska jag ens vara kvar?
Vi ses på bröllopet.
- Det är för tyst. - Hon är okej.
Många har låst in sig i det här badrummet. Alla var okej.
Jag menar allvar. Jag är orolig.
Det är hennes bröllopsdag! Livets lyckligaste dag.
Den förtrollade dagen, kärleksdagen...
Amelia... Vi väntar, så länge du vill.
Om tjugo minuter sparkar jag in dörren!
Amelia, håll känslorna inombords!
Det är inte min kärleksdag! Jag har annat att göra.
- Var är hon? - Tack gode gud!
Amelia, öppna dörren.
Amelia.
Det spelar ingen roll.
Om de inte vill vara här, då ska de inte vara här.
Vi vill inte ha dem här. De fattar inte, men det gör jag.
Jag kommer att vara där.
Den enda jag vill ha där är dig.
- Du får inte se mig innan vigseln. - Jag blundar. Jag ser inget.
Kom ut, Amelia. Kom ut och gift dig med mig.
Okej. Vi ses i kyrkan.
Jag är en strålande bestman.
Man med stickskador i buken.
Han bröt sig in i en äldre kvinnas lägenhet.
- Hon kämpade emot. - Starkt!
Värdena är stabila.
- Jag kokade ägg. Han skrämde mig. - Det förstår jag.
Han måste ha klättrat in genom fönstret, in i köket.
Jag bara...
- Tryck på, Cross. - Jag fixar det.
- Klarar hon sig? - Prata inte om henne.
Du gav dig på fel tant.
Hon är min mamma.
Jag tar hand om henne. Hon är dement och kände inte igen mig.
Hon förstod inte...
Vi måste röntga dig. Kan du vicka på tummen?
- Var var du? - Ursäkta?
Du lämnade mig ensam, och jag... Du borde ha varit där!
Du borde ha tagit hand om mig!
- Louise, vet du var du är? - Det är sånt en make ska göra.
Okej.
Lämna mig inte! Lämna mig inte!
- Så ja. Så ja. - Lämna mig inte igen!
- Vi kan väl skaffa barn? - Va?
Du vill ju ha barn och skulle bli en bra pappa.
Du är rädd att jag inte tror på oss. Det gör jag. Jag älskar dig.
Varför vill du inte gifta dig, då?
Jag sa att jag älskar dig och att jag inte ska nånstans.
Räcker inte det?
Jag var med Mer i morse. Vi har gått genom skärselden, upplevt dramatik.
Familjeproblem, vi har båda nästan dött, vi har mist personer vi älskar...
- Du har inte förlorat mig. - Poängen är den att vi har växt upp.
Vi tog oss igenom det. Jag har lämnat skärselden bakom mig.
Jag är ingen barnrumpa längre, Jo.
Jag är trött på spel, förluster och dramatik.
Jag skiter i dina hemligheter och ursäkter.
- Jag har gjort det. - Om vi...
Jag vill inte hålla på så här, sa jag!
Jag har aldrig haft nåt verkligt i hela mitt liv!
Jag vill ha nåt äkta: fru, hus och familj.
Amelia och Owens bröllop... Det vill jag ha!
Hej! Jag är förvånad att du är här.
- Jag jobbar här. - Jag trodde att du var på bröllopet.
Jo... har du lite tid innan du måste vara i kyrkan?
- Gör inte så. - Vad?
- Få inga idéer. - Jag har inga idéer. Jag kallpratar.
- Gör inte det. - Varför inte?
- Jag är upptagen. Jag jobbar. - Okej. Jag jobbar också.
Du får inte bli för fäst vid mig. Jag har tre barn och en karriär.
Du hoppade på mig. Det var trevligt.
Vi hade riktigt trevligt.
Bland mina bästa insatser. Och i en bil!
Men tror du att jag tror att stjärnorna lyser bara för dig?
Att himlen öppnade sig och att jag är bländad av dig?
Du var bra, men så bra är ingen.
- Jag hoppade faktiskt på dig... - Ja.
- Jag fattar. Du är inte kär. - Jag är inte kär.
- Vi är vänner... som kanske har sex. - Som hade sex en gång.
Som hade sex fyra gånger på en natt. Men vi måste inte vara så noga.
Smokingen är här, skorna är där.
- Nåt mer? - Det är lugnt.
Har du svarta strumpor?
- Det ante mig! - Tack gode Gud för dig.
- Det var därför du fick ta ringarna. - Tack gode Gud för mig!
- Hej! Är jag först? - Har du en bil?
Ja.
Tusan!
- Hej! - Hej! Amelia är i rummet bredvid.
Jag tar dem. Det är en stor dag.
Ett stort steg. Ett jättesteg.
Vad har du emot att vi gifter oss?
Inget. Men han bad mig ta hand om henne.
- Och hon bad mig ta hand om dig. - Jag är inte Cristinas ägodel.
- Jag har inte sagt nåt. Vet hon? - Nej.
- Ska du inte ringa henne först? - Varför det?
Hon var ditt livs kärlek. Jag skulle ha ringt Derek.
För att se om det är lika starkt.
Titta upp.
Amelia...
Det här är din kärleksdag! Det är en glad dag. Jätteglad!
Jag är glad.
- Amelia. - Det är inget.
Derek skulle leda mig till altaret.
Pappa är död, och han...
Han ledde alla mina systrar fram till altaret.
Jag är här. Meredith kommer snart.
Vi kommer att vara här ihop.
Jag lämnade ringarna...
Jag minns inte var.
Det sägs att man ska tänka högt.
- Vem säger så? - Forskare... som tappar bort saker.
Okej. Jag var uppe på övervåningen.
- Allt väl? - Ja.
Det är lugnt. Jag var på övervåningen, och Amelia var på toaletten.
Beklagar att jag är sen.
Jag hade två patienter, och Owens manschettknappar strulade.
Allt väl?
- Amelia? - Du borde nog gå.
- Var är Maggie? - Hon kollar väderprognosen.
- Det regnar, om du inte har märkt det. - Vad är det? Vad kan jag göra?
Vad kan du göra?
Vad kan du göra...? Det är en fantastiskt bra fråga.
- Vad kan du göra? - Amelia.
Meredith, jag har panik. Jag har en brudklänning på mig.
En bra karl älskar mig och vill gifta sig med mig.
Jag vet inte om jag älskar honom-
- eller bara kom hit, tog en skalpell och drog på mig en Shepherd-hud.
Den kanske passar. Jag vet inte.
Jag gifter mig med Cristinas man. Jag vet din åsikt där.
Jag vet inte vad jag gör, och jag har ingen här hos mig-
- som kan leda mig till altaret eller stötta mig.
Det är Dereks uppgift, och Derek är död!
Jag har bara Maggie, som är full av solsken, godis och hopp.
Om jag säger att världen brinner så vill hon grilla marshmallows.
Kvar har jag bara dig, och du håller på det andra laget.
Du tyckte att jag skulle vara med Owen, men sen ändrade du dig.
Nu är du inte på min sida. Du gillar mig inte, men har fått mig på halsen.
Här står jag nu, i en brudklänning, på mitt livs gladaste dag-
- i ett rum utan familj, utan stöd. Jag har bara dig.
Vad kan du göra för mig? Vad kan du göra, Meredith?
- Du är jag. - Va?
Du är jag innan Derek.
Jag vet hur man gör det här. Jag kan vara din skruvade syster.
Ska jag säga att du är vacker och sparka fram dig till altaret?
Du är vacker. Vänd på dig, så sparkar jag.
Ska jag skälla ut din mamma? Det fixar jag.
Behöver du gråta? Gråt mot min axel.
Vill du ställa in allt och fly? Jag kör dig.
Berätta vad du behöver, så fixar jag det.
Jag är din familj, Amelia. I dag är jag din person.
Berätta bara vad du vill.
- Vad gör ni? - Vi flyr!
- Vart flyr vi? - Det kvittar. Kom!
- Herregud, alla gäster! - Sluta!
- Och maten! All den där maten! - Sluta!
- Det kvittar. Amelia är det viktiga. - Så klart.
- Vad hände? - Inget.
- Vad är det för fel på Owen? - Inget.
- Han är lite blek... - Det är inget fel!
Varför gör vi då så här?
Sen lade jag på och gick bort till bordet...
- Vad är det? Mår du bra? - Jag har hittat den!
- Okej. Då åker vi. - Okej.
- Du har sammandragningar. - Det är lugnt, Ben.
- Sätt dig. - Vi måste till Owen.
- Kepner, sätt dig. - Oj.
Ja, att sitta låter bra.
Jag ska reparera den här senan och sen lappa ihop dig.
- Att du kan sånt! Är du läkare? - Ja.
- Jag är förvirrad. - Det är ingen fara.
- Louise, minns du din son, Donnie? - Min son?
Jag har inga barn.
Okej. Det har du faktiskt.
- Ska jag få barn? Ska vi få barn? - Nej, jag menade inte...
Vi ska få barn!
- Jag kan inte bärga mig. - Inte jag heller.
- Grattis! - Du kan gå.
Avery har mamman. Jag hälsar att sonen klarar sig.
Sök mig när han vaknar.
- Hur var det med henne? - Bara bra.
Nej, hon mår inte bra. Sofia frågar varför mamma är så ledsen.
Hon skippar ju bröllopet! Jag borde göra nåt.
Du kan inte göra nåt. Det är inte din sak längre.
Hon förlorade sitt barn, och hennes tjej drog.
Klart hon är ledsen, men du kan bara ta hand om dig själv.
Det är över. Jag hade kärleken och höll den på avstånd.
Nu är han borta. Jag har förlorat honom.
- Överdriv inte. Han bor hos Meredith. - Hans ansiktsuttryck... Han är borta!
Herregud. Förlåt! Han är inte borta.
- Kyle är borta. - Du gör det värre.
- En ostburgare att ta med. - DeLuca, jobbar du?
Jag har jobbat i arton timmar och har drömt om en ostburgare och min säng.
Wilson är din patient nu. Jag ska hem.
Hon får inte köra, drunkna i toan eller gå i närheten av de där.
Nej, dr Edwards!
Du behöver inte stanna.
- Kan jag äta här i stället? - Visst.
- Så de åkte bara, alla tre? - Det verkar så.
- Och de sa inget? - Nej. Men ta det lugnt.
Ja. Det finns säkert goda skäl. De kommer snart tillbaka.
- Kan du be Kepner komma hit? - Okej...
Hon är också försvunnen.
Okej... Sammandragningarna kommer mycket tätare nu.
- Vi kanske ska till sjukhuset. - Vänta, Ben.
- Jag vill inte föda i bilen. - Vi ska till sjukhuset.
Nej. Mina sammandragningar kommer tätt.
Med trafiken, regnet och... ett träd över vägen, kanske?
I valet mellan din bil och ett hus med värme, vatten och filtar-
-så väljer jag att föda här.
- April, nej! - Ben, det är bara att föda hemma.
Folk har fött i grottor. Min mamma födde i en lada.
- Vi klarar det. - Vi borde åka.
Okej, okej. Men jag ringer ambulans, så att vi får hjälp.
- Okej. Jag ska få barn. - Du ska få barn.
- På Merediths matta. - På Merediths matta...
- Får jag barnet nu? - Koppla av.
- Om du ändå kunde stanna. - Jag ska stå här.
- När du vaknar är jag här. - Lovar du?
- Jag älskar dig. - Och jag älskar dig.
- Det är så konstigt! - Säg inget mer, tack.
Warren har ringt ambulans, men jag kanske föder här.
Kom hit, är du snäll!
- Vill du inte lägga dig? - Nej.
- Om jag ändå kunde ge bedövning. - Jag klarar det.
Du vet hur man föder barn.
Ben. Gå och tvätta händerna.
Du måste undersöka mig, för vattnet har gått.
- Du får nog se min vagina. - Jag är läkare. Det är lugnt.
Okej.
Skaka om den. Då får man plats med mer.
Varför gör jag så här? Varför fick du mig att fly?
- Du ville ju fly! - Du höll fram moroten.
Du ville inte att bröllopet skulle bli av!
Jag höll inte fram nåt. Du är inget offer. Jag gav dig många alternativ.
Du valde själv att fly. Du ville fly.
Du har rätt.
Varför gifter jag mig med Owen?
Har min familj rätt? Är det ännu ett ogenomtänkt beslut?
Jag vet inte ens! Borde jag inte veta det?
- Det kan man ju tycka. - Mer!
Tänk om Owen bara är en ny drog som jag tar för att skyla över att...
- Vad? - Att Mer har rätt.
Om man har haft sitt livs kärlek kommer känslan aldrig tillbaka.
Vem får uppleva det två gånger?
Vissa skulle vilja ha det en gång...
Han friade gång på gång.
Jag kunde inte låta bli att svara längre...
- ...så jag sa nej. - Du kunde ha sagt ja.
- Jag borde åka hem. - Nej, du får inte köra.
Nej, din idiot. Jag letar efter mobilen så att jag kan ringa efter en "Guber".
Jag vill gifta mig med honom, men jag kan inte.
- Varför inte? - Skit i det, du!
- Okej. Förlåt. - Var är...?
- Herregud! - Vad är det?
Det här är inte ens min väska!
Jag kan inte gifta mig med honom eftersom jag redan är gift.
- Okej. Kör! - Slappna av. Du vet hur det funkar.
Du kommer att känna min hand.
- Warren, kom igen, då. - Jag kan inte... Jag vet inte...
- Du har gjort gynundersökningar förr. - Det känns fel.
Kolla hur öppen jag är och ta ut...
April. Det är en fot.
Jag känner en fot.
- Nej. - Det ligger i fotbjudning.
- Okej... - Jag känner navelsträngen.
Va? Nej!
Känner du nån puls?
- Svara! - Jag tror inte det. Nej.
- Mitt barn kommer att dö. - Nej, April.
Det betyder bara att vi måste få ut barnet så fort som möjligt.
Okej. Så jag behöver kejsarsnitt, så fort som möjligt.
- Ja. - Okej, okej, okej...
Så... Okej.
- Ljuset är bättre i köket. - Va?
Nej! Jag tänker inte utföra kejsarsnitt.
- Ambulansen är på väg... - Det kvittar.
Jag kan inte. Vi kör dig till sjukhuset.
Mitt barn håller på att dö! Blodtillförseln har strypts.
- Ambulansen är på väg! - Ben!
De kan ändå inte hjälpa mig, men det kan du!
Den är på väg!
Kom igen!
Jag vet, Ben, jag kommer!
Se det från den ljusa sidan... Du är omtyckt. Det är många här.
Ingen stress, men folk undrar. Vad tror du händer?
Vet du vad jag tror? Om man tänker gifta sig med nån-
- då har hon förtjänat lite förtroende. Lite tillit.
Man ska hellre fria än fälla. Det förtjänar hon.
Du har rätt. Du har helt rätt.
- Ska vi gå in? - Varför tittar du på mig?
Amelia?
Jag vet inte. Vart ska vi annars ta vägen?
Varför frågar ni mig? Vad vet jag om bröllop?
Och varför skulle vi bara få en stor kärlek? Många får två.
Tänk bara på...
Jag kommer inte på nån.
- Richard Webber! - Ja, precis. Richard Webber!
Man kanske får två eller elva eller trettio!
Det är väl bättre att tro det? Owen tror det.
Jag lovar. Han älskar dig. Den här gången kanske är annorlunda.
Den här gången kanske du har rätt.
Vi har ingen bedövning, bara is. Så smärtan lär bli...
Smärtan lär bli överväldigande.
- Hos Meredith? Var är nycklarna? - Vi hinner inte.
Rotera barnet i livmodern. Nej, det ser inte ut som vanligt.
- Är hon okej? - April, hör du mig?
- Jackson! Jag är här. - Jag är här.
Jackpott! En gammal läkarväska. Hennes mammas, kanske.
Lite gasbinda och... En skalpell!
- Finns det lidokain? - Nej.
Warren, vad kan du lägga om henne med?
Diskhanddukar.
Okej...
- Känner du det? - Ja.
Ben, du måste lova mig en sak. Om jag börjar förblöda...
- Nej. - ...så ska du fokusera på barnet.
Nej, April! - Ben, lyssna inte! Rädda dem båda!
Lova mig att rädda barnet, vad som än händer!
- Warren, du fixar det. - Ben, snälla!
Tyst med er, allihop!
- Miranda? - Ja.
Jag ska göra det här. Jag måste göra det här.
Jag vet, Ben. Lägg inte på. Jag litar på dig.
Vad händer?
April? Snälla!
Säg nåt!
Så, ja.
Kom här. Dags att lägga sig.
Jag hämtar lite vatten.
- Jag bodde i min bil. Visste du det? - Vart ska du?
Sen träffade jag honom och slapp bo i bilen.
Alla älskade honom. Jag gjorde det.
- Vad gör du? - Jag ska lägga mig.
Jag ska gå.
Han ville inte att nån skulle sluta älska honom.
Om jag...
Om jag köpte fel grej så slog han mig i ansiktet.
Eller i magen.
Ingen visste det utom jag.
Så jag stack.
Jag fick se till att han inte kunde hitta mig.
- Och om du tar ut skilsmässa... - ...så hittar han mig.
- Vet Karev om det här? - Nej.
Alex skulle försöka skydda mig, men det kan han inte.
- Han vet inte ens mitt riktiga namn. - Du borde berätta. Han skulle förstå.
Okej, gör inte så. Vi ska bädda ner dig.
Jag klarar mig.
Nej.
Dr Karev, vänta.
Alex! Alex!
Hej. Vad gör du här?
- De bad mig lämna över den här. - Kepner är...
Hon glömde ringarna, och sen gick allt åt skogen.
- Det blev en flicka! - Jaså?
Du lär få höra mer om det.
- Varsågod. - Tack.
- Du hade inte behövt göra det. - Jag vet.
Det är lustigt.
Som läget är nu vet jag inte om vi...
Hej! Hon är tillbaka.
- Var är hon? - Hon vill inte se dig innan vigseln.
Skynda dig in. Hon vill ha tio minuter.
Okej, okej, okej...
- Jag... är glad för din skull. - Tack.
Du... Det blir lite mat efteråt.
Tänker du stanna?
Kanske det.
Jag gillar bröllop. Owen skulle vara min bestman.
Hade ni ett stort bröllop?
Nej. Vi skrev våra löften... på en post-it-lapp.
- Ville han inte binda sig? - Tvärtom. Det var jag.
Han älskade mig, så han köpte det.
Stackarn. Han fick knappt ett bröllop.
- Vad fick han? - Vi gick till stadshuset, bara vi.
- Det låter fint. - Det var det.
Megan ville ha ett stort bröllop, sa hon.
En stor fest.
Derek hade gillat att ha fest.
- Jag borde gå in. - Ja, det borde du.
- Ska vi gå nu? Är det för sent? - Gå när du vill.
- Sista chansen att fly! - Käften!
Vi måste gå. Jag går.
Du är jättevacker. Grattis.
Kärleken har sina gränser. Det vet vi.
- Jag gjorde mitt bästa. - Jag vet det.
Hon är stabil.
Robbins lägger stygnen nu. - Lilla flickan...
- Hon har en stark mamma. - Ja.
Dr Warren...
Dr Robbins säger att du hade en utmärkt teknik-
- under svåra förhållanden. Du räddade två liv i dag.
Vi trampar ner dem och bygger upp dem på nytt.
Men måste det vara så?
- Hej, mamma! - Hej! Vad händer?
Flygbiljetter. Jag vill ha tillbaka henne nästa helg.
Jag vill ha sommaren och vartannat skolår.
Jag tar jul i år, men du får nästa. Vi löser resten.
Va?
- Menar du...? - Vi gjorde på fel sätt.
Vi hade chansen att göra rätt, men vi missade den.
- Menar du...? - Jag menar att...
...Sofia förtjänar två lyckliga mammor.
Jag menar: Alla kan väl få vara lyckliga?
Tack!
Kan vi inte lära oss? Kan vi inte vara modiga och visa tillit?
Det kanske är det enda som behövs.
Lite mod. Lite hopp. Lite tro.
Hon ser så vacker ut.
Det kanske inte finns några gränser om vi ignorerar dem.
Kärleken kanske är obegränsad om vi är modiga nog-
- att bestämma oss för att kärleken är obegränsad.
Det kanske finns lycka nog åt alla.
- Jag gillar honom. - Vem då?
Riggs.
Jag gillar honom verkligen. Jag tror att han gillar mig.
Eller så kanske...
Ge mig en stund. Jag kommer nog på nåt.